От редактора:

Този брой е посветен на Нобеловите награди проведени през 2020 г. Предстоят няколко специализирани броя на "Българска наука", които ще са напълно безплатни за четене и ще покажат някои от най-интересните моменти от миналата (2020) година.

Идеята на този брой е да събере на едно място всичко необходимо, което е нужно да знаете за самите Нобелови награди, провеждането им и кой ги спечели в годината на Ковид (2020).

В българското интернет пространство липсва толкова подробно предоставяне на информация по този въпрос и за това се наехме да преведем и съставим броя.

Той е изцяло дело на БГ Наука в лицето на Радослав Тодоров и Петър Теодосиев.

Смисъла на самото списание е да комуникира и популяризира науката като фокуса ни е българския учен, но целим да покажем и най-важните аспекти и моменти от световната наука.

През 2018 и 2019 г. сме заснели над 300 видео интервюта с научно съдържание, кратки филми за научни организации и такива, които показват науката на разбираем език.

Всеки месец достигаме до над 300 000 човека благодарение на сайта   www.nauka.bg  и социалните ни канали във Facebook, Instagram, YouTube и Linkedin.

От края на 2020 г. с всеки нов брой на "Българска наука" излиза и документален филм, който е достъпен само за абонати.

Абонамента е нужен, за да продължаваме да издаваме списанието, да създаваме видеа, интервюта, подкасти, статии и т.н. Само през 2020 г. имаме близо 20 издадени броя в PDF, като половината са безплатни и отразяват различни аспекти от науката, включително и над 100 интервюта на български учени.

Приятно четене.

Петър Теодосиев,

Собственик и главен редактор на сп. “Българска наука”

СЪДЪРЖАНИЕ :

- Носителите на Нобелова награда за 2020 г.

- Нобеловата седмица ще премине в нов формат

- Четеш БГ Наука - подкрепи ни

- Нобеловата награда за физика 2020 и черните дупки

- Какво откриха за черните дупки тримата лауреати, споделящи Нобелова награда за физика (2020 г.)?

- Нобеловата награда за химия 2020 г.

- Генетичните ножици. Или как вече можем да редактираме генома

- Нобеловата награда за физиология или медицина 2020 (Победата в борбата с хепатит С)

- Нобеловата награда за икономически науки 2020 г.

- Церемонията по връчването на Нобеловата награда за мир 2020 г.

- Работата, удостоявана с Нобелови награди е съсредоточена в малка част от научните области

- Абсурдностите и несправедливостите в Нобеловите награди

- Първите Нобелови награди - 55 стр.

- Номиниране и подбор на лауреати по физика

- Победителите в Ig Nobel 2020 могат да ви накарат да се засмеете, но и да се замислите

***

***

***

Носителите на Нобелова награда за 2020 г.

Бюст на Алфред Нобел в Каролинския институт в Стокхолм. Снимка: Джонатан Накстранд / Агенция Франция-Прес

Сезонът на Нобеловите награди започва всеки октомври, тъй като комисиите в Швеция и Норвегия назначават лауреати за различни награди в областта на науките, литературата и икономиката, както и за мироопазването. Обявяванията започнаха с връчването на наградата по физиология или медицина и приключиха с обявяването на наградата на Sveriges Riksbank  за икономически науки в памет на Алфред Нобел.

През годините Нобеловите награди се връчваха на получателите им в Стокхолм и Осло през декември. Но поради пандемията от коронавирус комитетите промениха подходите си.

Някои от събитията в Стокхолм ще бъдат отменени в полза на онлайн церемония за нобелистите, а медалите и грамотите трябва да бъдат раздадени на посолствата на получателите и връчени в родните им страни. Получателите могат да бъдат поканени на церемонията по награждаването за 2021 г., ако тогава е възможно.

Церемонията в Осло за наградата за мир ще бъде по-скромна, отколкото през повечето години, с ограничена публика.

Нобеловият комитет обяви още една промяна миналия месец: всяка награда ще се увеличи до 10 милиона шведски крони, с 1 милион повече в сравнение с предходната година. Това е повишение на стойността на наградата от около 112 000 щатски долара по текущи валутни курсове.

Победителите за 2020 г.

Физиология или медицина

Харви Алтър, Майкъл Хутън и Чарлз Райс споделиха Нобелова награда за физиология или медицина за 2020 г. Изображение: Джонатан Накстранд / Агенция Франция-Прес

Д-р Харви Дж. Алтър, Майкъл Хутън и Чарлз М. Райс в понеделник получиха наградата за откриването на вируса на хепатит С. Нобеловият комитет заяви, че тримата учени са „направили възможни кръвни тестове и нови лекарства, които са спасили милиони животи“.

Физика

Роджър Пенроуз, Райнхард Генцел и Андреа Гез получиха наградата за своите открития, които подобриха разбирането ни за Вселената, включително и с изследванията си върху черните дупки.

Химия

Нобеловата награда за химия беше присъдена съвместно на Емануел Шарпентие и Дженифър А. Дудна за тяхната работа по разработването на Crispr-Cas9 , метод за редактиране на генома.

Литература

Нобеловата награда за литература беше присъдена на Луиз Глюк, една от най-известните американски поетеси, „за нейния безпогрешен поетичен глас, който със строга красота прави индивидуалното съществуване универсално“.

Награда за мир

Медицински консумативи на асфалта на летище Лиеж, Белгия, преди да бъдат натоварени на самолет, нает от Световната програма по прехраната, в помощ на развиващите се страни, засегнати от пандемията от коронавирус. Снимка: Francois Lenoir/Reuters

Нобеловата награда за мир бе присъдена на Световната програма по прехраната за усилията й в борба с нарастването на глобалния глад на фона на пандемията от коронавирус, която обхвана целия свят с опустошителното си въздействие.

Икономическа наука

Пол Р. Милгром и Робърт Б. Уилсън бяха удостоени с Нобелова награда за икономическа наука в понеделник за подобрения в теорията на търговете и въвеждането на нови аукционни формати.

Източник: The New York Times

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Нобеловата седмица ще премине в нов формат

Кип Торн получава своята Нобелова награда от Негово Величество краля на Швеция Карл XVI Густав в концертната зала в Стокхолм, 10 декември 2017 г. Copyright © Nobel Media, снимка: А. Махмуд

Глобалната пандемия и ситуацията с COVID-19 оказват много широко въздействие върху обществото. Събитията, събиращи множество участници, се отлагат или преконфигурират. Това положение ще засегне и Нобеловата седмица 2020 г., която ще приеме нови формати за честване и отдаване на почит на тазгодишните лауреати.

„Нобеловата седмица е празник на науката, литературата и усилията за мироопазване. Тази година се чувства особена важност да подчертаем постиженията на лауреатите, които ни вдъхновяват и ни дават надежда за бъдещето. Нобеловата седмица няма да се проведе както обикновено, поради продължаващата пандемия. Това е много специална година - когато всеки трябва да жертва много и да се адаптира към напълно нови обстоятелства - но ние ще отдадем почит по различни начини на лауреатите, техните открития и принос“, казва Ларс Хайкенстен, изпълнителен директор на Нобеловата фондация.

Различна седмица на Нобеловите награди през декември: Нобеловата награда на посещения по света

Поради настоящите обстоятелства с продължаващата пандемия се очертава това да е уникална година в историята на Нобеловата награда, тъй като идеята е медалите и дипломите да се връчват на лауреатите безопасно в техните родни страни, най-вероятно с помощта на посолствата или университетите на лауреатите. Традиционната церемония в Стокхолмската концертна зала вместо това ще бъде онлайн церемония по връчване на Нобеловите награди, която ще се проведе от кметството в Стокхолм с ограничен брой участници и малко допусната публика. Нобеловият банкет няма да се състои, но ще бъде достъпен по нов начин - чак когато Музеят на Нобеловата награда отвори първото голямо изложение за тържеството.

В Осло връчването на Нобеловата награда за мир ще се извършва в по-малък мащаб в аудиторията на университета в Осло. Ще има по-малка аудитория и възможност за лауреатите да участват физически или онлайн. За това можете да повечетете повече тук: https://www.nobelpeaceprize.org/Press/Press-Releases2/Nobel-Peace-Prize-events-2020

И двете церемонии ще бъдат излъчени по телевизията в сътрудничество със SVT  и NRK . Те ще се разпространяват и в световен мащаб по официалните канали на Нобеловата награда.

Нобеловият банкет

Традиционните Нобелови банкети в кметството на Стокхолм и в Осло няма да се проведат тази година. Лауреатите ще бъдат поканени на церемонията по награждаването и банкета догодина.

Нобеловите лекции

Награждаващите институции работят усилено, за намирането на подходящи механизми с оглед на ситуацията с коронавируса, за да се проведат Нобеловите лекции.

Нобеловият концерт

Световноизвестният пианист Игор Левит ще участва на тазгодишния Нобелов концерт на 8 декември. До него той ще има за диригент Стефан Денев, ръководещ Кралския филхармоничен оркестър в Стокхолм. По време на пандемията Игор Левит достигна до голяма дигитална аудитория, изпълнявайки от дома си. Концертът ще бъде излъчван на живо, с ограничена публика, присъстваща в Концертната зала в Стокхолм, в съответствие с настоящите ограничения.

Диалог през Нобеловата седмица

Той ще се проведе на 9 декември. Срещата ще постави в центъра на вниманието обучението, изследванията как образованието и обучението като цяло могат да ни помогнат да се подготвим за създаване на по-добро бъдеще - такова, каквото го желаем. Ще участват няколко експерти и лауреати.

Сред многото смущения, причинени от пандемията Covid-19, нашите отдавна установени образователни системи са обърнати с главата надолу. Докато се борим да намерим начини да накараме социално дистанцираните класни стаи и онлайн обучението да работят, предизвикателствата на настоящата ситуация изглеждат напълно достатъчни, за да се справим. Образованието, както всичко останало, никога повече няма да бъде същото. Но предизвикателствата, пред които е изправено обучението през 21 век, са далеч по-широки от тези на настоящата криза.

Диалогът ще бъде излъчен на живо, с ограничена аудитория, в съответствие с настоящите ограничения.

Нова изложба за Нобеловото тържество

Точно навреме за Нобеловата седмица през декември 2020 г. Музеят на Нобеловата награда отваря нова изложба за Нобеловия банкет и важната роля, която играят споделените ястия за събирането на хората и насърчаването на разговорите. Изложбата разглежда по-отблизо творческия процес зад работата с меню, флорални декорации и забавления, като посетителят се среща с готвачи, художници и други, които по различни начини допринасят за превръщането на Нобеловото тържество в уникално изживяване.

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Четеш БГ Наука – подкрепи ни, за да продължаваме да създаваме съдържание!

Четеш БГ Наука, гледаш видеата или слушаш подкаста – подкрепи ни , за да продължаваме да създаваме съдържание!

БГ Наука се старае да публикува огромно количество на съдържание:

Чрез сайта  – новини, статии и интервюта

Чрез подкаста – изчетени статии, интервюта, събития и др.

Чрез влога (видеа) – интервюта, документални филми, събития и др.

Социални мрежи – образователни картинки, аудио, видео, текст и др.

Правим всичко това с огромно желание и с цел да създадем критично мислене, чрез консумиране на научна информация поднесена на разбираем език.

Имаме нужда от вас, за да продължим!

4,50 лв. на месец  вярваме няма да ви затруднят финансово, но за нас те ще са дозата надежда която ще удължи живота на каузата. Чрез тази подкрепа вие ще получите достъп до всички досега излезли броеве на списанието, както и до всеки следващ брой заедно с новите документални филми, които правим за абонати. След като се абонирате, ако прецените, можете да прекратите абонамента си по всяко едно време.

Защо ни е нужна тази подкрепа?

Основният финансов източник е онлайн магазинът ни www.kupinauka.com, но нашата страст е говоренето за наука и правенето на цялото това научно съдържание. За да продължим да го правим, за да се развиваме и да показваме най-новото от света на науката ни трябват хора които се интересуват от това, които обичат да четат, да гледат и слушат наука.

Всеки 4,50 лв., (на месец)   които не са ви в тежест, на нас ще ни дадат тласък, сили и ресурс да направим БГ Наука още по-голяма медия даваща знание.   Виж повече тук > https://nauka.bg/abonament/

Ние създаваме съдържание, за да покажем красотата на науката на тези, които вече са я разбрали и на тези, които тепърва я преоткриват.

Популяризирането на науката е кауза, която има нужда от двустранни усилия. Учените от едната страна трябва да разберат колко е важно да говорят за своята работа на достъпен език. Обществото от друга страна е добре да обърне повече внимание на науката, която правим тук в България. Пишем това защото искаме БГ Наука да продължи да съществува в ролята си на платформа, която събира двете страни заедно и насърчава диалога им, в ползата на науката и на всички ни като общество.

С подкрепянето на науката, вярваме че, в дългосрочен план ще увеличим икономиката, ще върнем млади, умни българи в родината им и ще развием своя потенциал като народ и държава.

Виж повече тук > https://nauka.bg/abonament/

Петър Теодосиев, БГ Наука

petar@nauka.bg

***

***

***

***

Нобеловата награда за физика 2020 и черните дупки

Илюстрации: © Johan Jarnestad/The Royal Swedish Academy of Sciences

Нобеловата награда за физика 2020 беше разделена на трима лауреати - половината е присъдена на Роджър Пенроуз „за откритието, че образуването на черни дупки е надеждна прогноза за общата теория на относителността“; а другата половина си поделят Райнхард Генцел и Андреа Гез „за откриването на свръхмасивен компактен обект в центъра на нашата галактика."

Черните дупки и най-тъмната тайна на Млечния път

Трима лауреати споделят тазгодишната Нобелова награда за физика за своите открития относно един от най-екзотичните феномени във Вселената - черните дупки. Роджър Пенроуз показа, че общата теория на относителността води до образуването на черни дупки. Райнхард Генцел и Андреа Гез пък откриха, че невидим и изключително тежък обект управлява орбитите на звездите в центъра на нашата галактика. Наличието на свръхмасивна черна дупка е единственото известно до момента обяснение на това явление.

Роджър Пенроуз  използва гениални математически методи в своето доказателство, че черните дупки са пряко следствие от общата теория на относителността на Алберт Айнщайн. Самият Айнщайн не вярваше, че наистина съществуват черни дупки, тези свръхтежки чудовища, които улавят всичко, което влиза в тях и нищо не може да избяга, дори светлината.

През януари 1965 г., десет години след смъртта на Айнщайн, Роджър Пенроуз доказа, че наистина могат да се образуват черни дупки, и ги описа подробно; в сърцевината си черните дупки крият особеност, при която всички известни природни закони престават да действат. Неговата новаторска статия все още се счита за най-важния принос към общата теория на относителността след Айнщайн.

Райнхард Генцел  и Андреа Гез  водят група астрономи, които от началото на 90-те години са се фокусирали върху регион, наречен Стрелец A*, в центъра на нашата галактика. Оттогава орбитите на най-ярките звезди, които са най-близо до средата на Млечния път, са картографирани с доста по-голяма точност от преди.

Измерванията и на двамата стигат до заключението, че в центъра на галактиката ни съществува изключително тежък, невидим обект, който дърпа хаоса от звезди, карайки ги да се втурват наоколо с главозамайващи скорости. Около четири милиона слънчеви маси са събрани заедно в регион, не по-голям от нашата слънчева система.

Използвайки най-големите телескопи в света, Генцел и Гез разработиха методи за проникване през огромните облаци междузвезден газ и прах до центъра на Млечния път. Разширявайки обхвата на технологиите, те усъвършенстваха новите техники, за да компенсират изкривяванията, причинени от земната атмосфера, изграждайки уникални инструменти и се ангажираха с дългосрочни изследвания. Тяхната новаторска работа ни даде най-убедителните доказателства за свръхмасивна черна дупка в центъра на Млечния път.

„Откритията на тазгодишните лауреати поставиха нова основа в изследването на компактни и свръхмасивни космически обекти. Но тези екзотични обекти все още поставят много въпроси, които чакат своите отговори и мотивират бъдещите изследвания. Не само въпроси относно вътрешната им структура, но и въпроси за това как да тестваме нашата теория за гравитацията при екстремни условия в непосредствена близост до черна дупка”, казва Дейвид Хавиланд, председател на Нобеловия комитет по физика.

Размер на наградата : 10 милиона шведски крони (972 665 евро), като едната половина е за Роджър Пенроуз, а другата половина - заедно за Райнхард Генцел и Андреа Гез

Допълнителна информация : www.kva.se и www.nobelprize.org

Контакт за пресата : Ева Невелиус, прессекретар, +46 70 878 67 63, eva.nevelius@kva.se

Експерти : Ulf Danielsson, +46 70 314 10 86, ulf.danielsson@physics.uu.se и Ariel Goobar, +46 8 553 786 59, ariel@fysik.su.se, Нобеловия комитет по физика

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Какво откриха за черните дупки тримата лауреати, споделящи тазгодишната Нобелова награда за физика?

Тримата нобелови лауреати по физика за 2020 г.

Как черната дупка излезе на сцената?

Историята до момента: Нобеловата награда за физика, обявена на 6 октомври, беше споделена от трима лауреати. Едната половина отиде при Роджър Пенроуз, сега в университета в Оксфорд, за „откритието, че образуването на черни дупки е силна прогноза на общата теория на относителността“. Другата половина се споделя от Райнхард Генцел от Института за извънземна физика Макс Планк, Гархинг (Германия), и Андреа М. Гез от Калифорнийския университет, Лос Анджелис (UCLA), за „откриването на свръхмасивен компактен обект в центъра на нашата галактика".

В изявление на Кралската шведска академия на науките, която избира на кого да се присъди наградата, се казва, че тримата лауреати са наградени „за своите открития за едно от най-екзотичните явления във Вселената - черните дупки“.

Каква е ранната история на черните дупки?

Повече от сто години преди Алберт Айнщайн да публикува своята теория на относителността, Джон Мишел и Пиер-Саймън Лаплас предполагат, че изключително плътните звезди могат да имат толкова силна гравитация, че дори светлината не може да им избяга. Съответно поради това те ще станат невидими или тъмни звезди.

Тази идея оживява отново през 1916 г., когато само няколко седмици след като Айнщайн публикува своята теория на относителността, германският астрофизик Карл Шварцшилд намира решение на тези уравнения, въвеждайки характеристика, която по-късно е наречена „хоризонт на събитията“ - точката на незавръщане, след която дори светлината, най-бързият обект в света, не може да избяга. Тези концепции и последиците от тях обаче звучат толкова странно тогава, че дори Айнщайн отказва да повярва, че такова нещо е възможно.

Индийският изследовател Б. Дат, както и независимо от него Робърт Опенхаймер и Хартланд Снайдер, извършват първите изчисления на гравитационния колапс на звезда през 30-те години. Те обаче правят опростено предположение за сферична симетрия.

До началото на 60-те години наблюденията на „квазарите“, които сега се наричат активни галактически ядра, подготвяха почвата за евентуално наблюдение на свръхмасивни черни дупки.

Кои бяха ключовите въпроси, когато д-р Пенроуз се появи в картината?

Сценарият на сферично симетрична масивна звезда, която се срутва под собствената си гравитация, докато падне под радиуса на Шварцшилд (хоризонт на събитията), за да образува безкрайно плътна сингулярност, е описан независимо от Дат, Опенхаймер и Снайдер.

„Това обаче беше обусловено от високата степен на симетрия (сферична симетрия), която почти сигурно не се отнася за реалистичен астрофизичен колапс“, казва проф. Ганашиам Дате, Математически институт в Ченай. Въпросът беше: би ли се случил пълен гравитационен колапс без сферична симетрия?

Какво беше постижението на д-р Пенроуз?

Проф. Дате обобщава по следния начин: докато бяха намерени още решения на уравнението на Айнщайн, което предполага, че всички тези дупки имаха специални симетрии и тяхната реализация при общи астрофизични условия беше под съмнение.

Чрез своите теореми за сингулярност д-р Пенроуз концептуализира образуването на „улавящи повърхности“ като условие за образуване на черни дупки по общ начин. Той направи възможно за света на физиката да приеме, че черните дупки могат и ще продължават да се образуват във Вселената, както е описано от полевите уравнения на Айнщайн.

Как започнаха наблюденията на свръхмасивната черна дупка в центъра на Млечния път?

Американският астроном Харлоу Шапли преди около сто години беше първият човек, който идентифицира центъра на галактиката. До 60-те години разбрахме, че там е ситуиран източник на радиовълни. Той беше наречен „Стрелец A*“ и отстои на около 26 000 светлинни години от тук, т.е. светлината от тази точка трябва да пътува 26 000 години, за да достигне до нас. За сравнение, на светлината от Слънцето ѝ отнема около осем минути, за да достигне Земята.

През 90-те години вече стават достъпни по-големи телескопични съоръжения и д-р Гез стартира изследователска програма от обсерваторията Кек на върха на планината Мауна Кеа в Хаваите. Групата на д-р Генцел първо използва телескопа за нови технологии в Ла Сила, Чили, а по-късно се премества във Very Large Telescope  в планината Серо Паранал, отново в Чили.

Как са установили, че там има черна дупка?

Всички звезди в Млечния път обикалят около центъра му. Например Слънцето обикаля около Стрелец A* за повече от 200 милиона години. В продължение на почти три десетилетия два екипа наблюдаваха около тридесет звезди. И по-специално една, която беше наречена S2, изследвана от единия екип и друга, наречена S02 - от другия екип. Те откриват, че звездите се движат по съвършени елипсовидни орбити, точно сякаш обектът, около който са в орбита (Стрелец А*), е концентрирана маса (компактен обект), а не дифузен или разпръснат. Като се има предвид изчислената му маса от около четири милиона слънчеви маси и неговата невидимост, се стига до заключението, че това може да бъде само свръхмасивна черна дупка.

Д-р Гез е четвъртата жена, получила Нобелова награда по физика. Кои са останалите три?

От 1901 г. насам са присъдени общо 114 Нобелови награди по физика. Преди д-р Гез само три са отишли при жени. Това са: Мария Кюри (през 1903, за радиационните явления), Мария Геперт-Майер (1963, структура на ядрената обвивка) и Дона Стрикланд (2018, ултракратки, лазерни импулси с висока интензивност).

Източник: thehindu.com

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Нобеловата награда за химия 2020

Нобеловата награда за химия 2020 беше присъдена съвместно на Еманюел Шарпентие и Дженифър А. Дудна „за разработването на метод за редактиране на генома“. Илюстрации: © Johan Jarnestad/The Royal Swedish Academy of Sciences

Генетичните ножици: инструмент за пренаписване на кода на живота

Еманюел Шарпентие и Дженифър Дудна откриха един от най-острите инструменти на генната технология: генетичните ножици CRISPR/Cas9. С тяхната помощ учените вече могат да променят ДНК на животни, растения и микроорганизми с изключително висока точност. Тази технология оказа революционно въздействие върху науките за живота, допринесе за нови терапии на рак и може един ден да сбъдне мечтата за излекуване на наследствени заболявания.

Изследователите трябва да модифицират гените в клетките, за да разберат за вътрешното функциониране на живота. Преди това отнемаше много време, и представляваше трудна и понякога невъзможна работа. Използвайки генетичните ножици CRISPR/Cas9, вече е възможно да променим кода на живота в рамките на няколко седмици.

„В този генетичен инструмент има огромна сила, която засяга всички нас. Той не само доведе до революция в основната наука, но също така до създаването на иновативни култури, а в бъдеще ще доведе и до новаторски медицински лечения“, казва Клаес Густафсон, председател на Нобеловия комитет по химия.

Както често се случва в науката, откриването на тези генетични ножици беше неочаквано. По време на проучванията на Еманюел Шарпентие на Streptococcus pyogenes , една от бактериите, причиняващи особено голяма вреда на човечеството, тя открива неизвестна досега молекула - tracrRNA. Нейната работа показа, че tracrRNA е част от древната имунна система на бактериите; CRISPR/Cas, която обезоръжава вирусите чрез разцепване на тяхната ДНК.

Шарпентие публикува своето откритие през 2011 г. Същата година тя инициира сътрудничество с Дженифър Дудна, опитен биохимик с огромни познания за РНК. Заедно те успяха да пресъздадат генетичните ножици на бактериите в епруветка и да опростят молекулните компоненти на ножиците, за да бъдат по-лесни за използване.

Редактиране на ген чрез CRISPR/Cas9, концептуална илюстрация. Изображение: © wladimir1804 / stock.adobe.com

След това в епохален експеримент те препрограмираха генетичните ножици. В естествената си форма ножиците разпознават ДНК от вируси, но Шарпентие и Дудна доказаха, че те могат да бъдат контролирани, така че да могат да отрежат всяка молекула на ДНК на предварително определено място. Когато ДНК се изрязва, тогава е лесно да се пренапише кода на живота.

Откакто Шарпентие и Дудна откриха генетичните ножици CRISPR/Cas9 през 2012 г., тяхната употреба експлодира. Този инструмент е допринесъл за много важни открития в основните проучвания, а изследователите на растения са успели да развият култури, които да издържат на плесени, вредители и суша. В медицината текат клинични изпитания на нови терапии срещу рак, а мечтата да успеем да излекуваме наследствените заболявания е на път да се сбъдне. Тези генетични ножици отнесоха науката за живота в нова епоха и в много отношения носят най-голяма полза за човечеството.

Допълнителна информация за генетичните ножици:

Popular information: Genetic scissors: a tool for rewriting the code of life (pdf)

Scientific Background: A tool for genome editing (pdf)

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Генетичните ножици. Или как вече можем да редактираме генома

Американският биохимик Дженифър Дудна вляво и френският микробиолог Еманюел Шарпентие. Снимка: Associated Press

Кралската шведска академия на науките реши да присъди Нобеловата награда за химия 2020 на Емануел Шарпентие, от Макс Планк, отдел за наука за патогени, Берлин, (Германия); и Дженифър А. Дудна, Калифорнийски университет, Бъркли, САЩ "за развиването на метод за редактиране на генома."

Историята досега:  Обявените наскоро Нобелови награди за наука за 2020 г. влязоха в историята, когато една от тях беше за първи път споделена от две жени. Учените Дженифър Дудна и Емануел Шарпентие са носители на Нобелова награда за химия „за разработването на метод за редактиране на генома“. Откриването на „един от най-острите инструменти на генната технология: генетичните ножици или CRISPR/Cas9“, който ще доведе до появата на нови биологични приложения, след като улесни редактирането на гените и „може да сбъдне мечтата за излекуване на наследствени заболявания“.

Какво всъщност представлява CRISPR/Cas9?

Подобно на програмите, които Microsoft (MS) Word прави за писане, системата CRISPR/Cas9 позволява добавяне, промяна и изтриване на геномния код в живите същества. Клъстерираните редовно разпръснати кратки палиндромни повторения (CRISPR) са парчета ДНК, които бактериите отрязват от вирусите, които някога са ги атакували, подобно на имената на файлове, използвани за съхраняване на различни документи, които пишем в MS Word.

Пандемията COVID-19 изведе на преден план значението на „запаметяващите клетки“, които могат бързо да произведат съответни антитела, за да неутрализират повторна инфекция от даден вирус. По същия начин CRISPR са част от имунологичните системи на бактериите, които им помагат да разпознават заплашителни вируси. Когато усетят дебнещ вирус, бактериите произвеждат персонализирана РНК, необходима за преобразуване на ДНК в протеин, събрана от библиотеките на CRISPR. Това също съдържа Cas (CRISPR-свързани) гени, които се използват за производството на ензими като Cas-9. Тези ензими - Cas-9 е особено популярен - могат да се използват за нарязване на ДНК на вируса и унищожаването му.

Как това може да се използва за редактиране на геноми?

Използвайки инструмента, изследователите могат да променят с точност ДНК на животни, растения и микроорганизми. Еманюел Шарпентие, която сега е директор на Института по биология на инфекциите на Макс Планк, Берлин, беше изследвала Streptococcus pyogenes  - вид бактерии, за които е известно, че са свързани с редица заболявания като фарингит, тонзилит и скарлатина. Докато ги изучава, тя открива неизвестна досега молекула, tracrRNA. Нейната работа показа, че tracrRNA е част от древната имунна система на бактериите, CRISPR/Cas, която обезоръжава вирусите чрез разцепване на тяхната ДНК. Д-р Шарпентие публикува откритието си през 2011 г. Същата година тя инициира сътрудничество с професор Дженифър Дудна, понастоящем биохимик в Калифорнийския университет, Бъркли.

„Заедно те успяха да пресъздадат генетичните ножици на бактериите в епруветка и да опростят молекулните компоненти на ножиците, така че да бъдат по-лесни за използване“, се споменава на уебсайта на Нобеловите награди.

В значителен експеримент те препрограмираха генетичните ножици. „В естествената си форма ножиците разпознават ДНК от вируси, но Шарпентие и Дудна доказаха, че те могат да бъдат контролирани, така че да могат да отрежат всяка молекула на ДНК на предварително определено място. Там, където се изрязва ДНК, е лесно да се пренапише кода на живота“, се добавя в публикацията.

С какво инструментът се различава от другите системи за редактиране?

Други системи за редактиране на геноми като TALENs и Zinc-Finger Nucleases могат да извършват подобни задачи, но отделни учени смятат инструмента Charpentier-Doudna за по-адаптивен и по-лесен за използване.

Няма по-малко от десетилетие, откакто тази система придоби широк изследователски и търговски интерес, но през последните няколко години учените успяха да направят точни промени в двойки с една основа или по-големи вмъквания. Заедно с наличието на геномни последователности за нарастващ брой организми, технологията позволява на изследователите да разберат какво правят гените, да преместят мутациите, които са идентифицирани и свързани с болестта, в системи, където те могат да бъдат изследвани и тествани за лечение или където могат да бъдат тествани в комбинации с други мутации.

Търговският потенциал на системата е толкова завладяващ, че в рамките на само няколко години от нейното развитие имаше битка за собствеността върху правата на интелектуална собственост на CRISPR/Cas9 с участието на Калифорнийския университет и Масачузетския технологичен институт. Същността на това беше, че Фън Джан, от последния, е открил начин за разполагане на системата в еукариотни клетки (които изграждат животински клетки), докато патентната заявка на д-р Дудна обхваща процеса в по-общ план. Патентът на д-р Джан е издаден преди заявката на д-р Дудна. Патентният спор все още продължава и двете страни претендират за победа по отношение на търговското приложение на патентите.

Наградата за CRISPR/Cas9 може да е необичайна, тъй като рядко се случва методът да бъде обявен и да му бъде дадена Нобелова награда в рамките на десетилетие след откриването му, но подчертава потенциала му за промяна на играта. През последните пет години както д-р Дудна, така и д-р Шарпентие са получили няколко важни научни награди за работата си.

За каква употреба е бил използван CRISPR/Cas9 досега?

По-рано тази година човек с наследствена слепота стана първият, подложен на CRISPR/Cas-9 терапия, директно инжектирана в тялото му. Компанията за редактиране на гени CRISPR Therapeutics обяви през юни, че двама пациенти с бета таласемия и един със сърповидно-клетъчна болест вече няма да се нуждаят от кръвопреливане, след като техните стволови клетки от костния мозък са редактирани с помощта на CRISPR техники.

Малко след това, според доклад в Chemistry World , д-р Дудна стартира нова компания, Scribe Therapeutics, за да започне работа по лечение на амиотрофна странична склероза. Ройтерс съобщи, че д-р Дудна вече използва CRISPR в битката срещу COVID-19 като съосновател на биотехнологичния стартъп Mammoth, който се е свързал с GlaxoSmithKline , за да разработи тест за откриване на инфекции.

Тази година Институтът за геномика и интегративна биология CSIR (CSIR-IGIB) в Делхи разработи комплект за тестване на COVID-19, наречен „Feluda“, на измисления бенгалски детектив, базиран на системата CRISPR/Cas9. Съществуват комерсиални домашни комплекти, базирани на CRISPR, които позволяват на любителите изследователи да разработят свои собствени биотехнологични приложения, предизвиквайки подкултура, един вид „био-хакване“.

Вече се провеждат изследвания за използването на протеини, които са по-малки и по-ефективни от Cas-9, въпреки че се твърди, че системата върши работа за лечение на по-сложни болести, като рак, сърдечни, психични заболявания и инфекция с вируса на човешкия имунодефицит (ХИВ).

Има ли възможност да бъде злоупотребено с този инструмент?

Най-противоречивото приложение на CRISPR/Cas9 беше през 2018 г., когато китайският изследовател He Jiankui обяви, че го е използвал, за да създаде ‘генетично редактирани близнаци’ Lula и Nana чрез ин витро оплождане. Той използва генните ножици върху децата, когато те все още бяха ембриони, за да редактира ген, CCR5, който в модифицираната му форма уж би защитил бебетата от ХИВ. Понеже ХИВ използва CCR5, за да зарази клетките, се очакваше модифицираният ген да затвори вратата срещу подобно навлизане. В крайна сметка той беше обвинен, осъден на три години затвор и лишен от длъжността си в университета в Шънджън, където работеше дотогава.

Докато той наруши редица медицински правила, това, което е особено противоречиво е, че не бяха постигнати специфичните мутации, които би трябвало да предпазят децата от ХИВ. Имаше и множество други неволни мутации. Не е известно как тези мутации ще се развият през живота на децата и дали след време няма да се разпространят сред човечеството по-широко.

По този начин, въпреки че системата CRISPR/Cas-9 позволява на демократичната употреба в лабораториите по целия свят да се занимава с геноми, тя все още не е достигнала нивото на точност, необходимо за да бъдем сигурни, че тя не причинява неволни странични ефекти.

Колко често жените получават Нобелови награди?

Тази година сред лауреатите се наблюдава забележително представителство на жените. Четири жени бяха обявени за Нобелови лауреати през 2020 г. срещу петима мъже до тогава. Ако не броим наградата на Sveriges Riksbank (шведската национална банка) за икономика или „икономически Нобел“, която беше присъдена седмица по-късно на двама мъже (Пол Милгръм и Робърт Уилсън).

В интервала между 2001-2019 г. се наблюдава максимален брой жени лауреати - 24, в сравнение със само 11 от 1981 до 2000 г. и 7 от 1961 до 1980 г. Има само 12 жени лауреати от 1901 до 1960 г. Но пък единственият човек в историята, получил награди за две различни науки е жена - това е Мария Кюри, която е била удостоена два пъти  с Нобелова награда - за физика през 1903 г. и за химия през 1911 г.

„Много жени мислят, че каквото и да правят, работата им никога няма да бъде призната по начина, по който би била, ако бяха мъже“, казва д-р Дудна, цитирана от Ал Джазира. „И мисля, че тази награда опровергава това. Това е категорично свидетелство, че жените могат да се занимават с наука и химия и че постиженията им са признати и почитани."

Източник: thehindu.com

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Нобеловата награда за физиология или медицина 2020 (Победата в борбата с хепатит С)

Нобеловата награда за физиология или медицина 2020 бе присъдена съвместно на Харви Дж. Алтър, Майкъл Хоутън и Чарлз М. Райс „за откриването на вируса на хепатит С“.

Обявяване на наградата

Нобеловата награда за физиология или медицина за 2020 г. беше обявена от професор Томас Перлман, генерален секретар на Нобеловата асамблея и Нобеловия комитет по физиология или медицина, на 5 октомври 2020 г.

Тазгодишната Нобелова награда се присъжда на трима учени, които са дали решаващ принос в борбата срещу хепатита, пренасян по кръвен път, основен световен здравен проблем, който причинява цироза и рак на черния дроб у хората по целия свят.

Харви Дж. Алтър, Майкъл Хоутън и Чарлз М. Райс направиха фундаментални открития, които доведоха до идентифицирането на нов вирус - вирусът на хепатит С.

Преди тяхната работа откриването на вирусите на хепатит А и В е било критична стъпка напред, но повечето случаи на кръвен хепатит остават необясними. Откриването на вируса на хепатит С разкрива причината за останалите случаи на хроничен хепатит и прави възможни кръвни тестове и нови лекарства, които впоследствие спасяват милиони животи.

Хепатитът - глобална заплаха за човешкото здраве

Възпалението на черния дроб или хепатит (комбинация от гръцките думи за черен дроб и възпаление) се причинява главно от вирусни инфекции, въпреки че злоупотребата с алкохол, токсините от околната среда и автоимунните заболявания също са чести причини за предизвикването му.

През 40-те години стана ясно, че има два основни типа инфекциозен хепатит. Първият, наречен хепатит А, се предава от замърсена вода или храна и като цяло има слабо дългосрочно въздействие върху пациента. Вторият тип се предава чрез кръвта и телесните течности и представлява много по-сериозна заплаха, тъй като може да доведе до хронично състояние, с развитие на цироза и рак на черния дроб. Тази форма на хепатит е доста коварна, защото при нея здравите индивиди могат да се заразят безусетно и в продължение на много години да не подозират нищо за това, преди да възникнат сериозни усложнения.

Кръвният хепатит е свързан със значителна заболеваемост и смъртност и причинява повече от един милион смъртни случая в световен мащаб, което го прави глобален проблем за здравето в мащаб, сравним с ХИВ-инфекцията и туберкулозата.

Има две основни форми на хепатит. Едната форма е остро заболяване, причинено от вируса на хепатит А, което се предава чрез замърсена вода или храна. Другата форма се причинява от вируса на хепатит В или хепатит С (тазгодишната Нобелова награда). Тази форма на кръвен хепатит често е хронично заболяване, което може да прогресира до цироза и хепатоцелуларен карцином.

Неизвестният инфекциозен причинител

Ключът към успешната намеса срещу инфекциозни заболявания е да се идентифицира причинителят. През 60-те години Барух Блумберг установява, че една форма на кръвен хепатит се причинява от вирус, който става известен като вирус на хепатит В, и откритието води до разработването на диагностични тестове и ефективна ваксина. Блумберг е удостоен с Нобелова награда за физиология или медицина през 1976 г. за това откритие.

По това време Харви Дж. Алтър от Националния здравен институт на САЩ изучава появата на хепатит при пациенти, получили кръвопреливане. Въпреки че кръвните тестове за новооткрития вирус на хепатит В намаляват броя на случаите на хепатит, свързан с кръвопреливане, Алтър и колегите му с тревога показват, че остават голям брой случаи. По това време също са разработени тестове за инфекция с вируса на хепатит А и става ясно, че хепатит А не е причината за тези необясними случаи.

Причината за голямото безпокойство е, че значителен брой от тези, на които им е направено кръвопреливане, развиват хроничен хепатит поради неизвестен инфекциозен агент. Алтър и колегите му показват, че кръвта от тези пациенти с хепатит може да предаде болестта на шимпанзетата, единственият възприемчив гостоприемник освен хората. Последващи проучвания също демонстрират, че неизвестният инфекциозен причинител има характеристиките на вирус. По този начин методичните изследвания на Алтър определят нова, отделна форма на хроничен вирусен хепатит. Мистериозното заболяване става известно като „не-А и не-В“ хепатит.

Идентифициране на вируса на хепатит С

Така идентифицирането на новия вирус става приоритет от огромна важност. Всички традиционни техники за лов на вируси вече са използвани, но въпреки това вирусът избягва изолацията в продължение на повече от десетилетие.

Майкъл Хоутън, работещ за фармацевтичната компания Chiron, се заема с тази трудна работа, необходима за изолиране на генетичната последователност на вируса. Хоутън и колегите му създават колекция от ДНК фрагменти от нуклеинови киселини, открити в кръвта на заразено шимпанзе. По-голямата част от тези фрагменти идват от генома на самото шимпанзе, но изследователите прогнозират, че някои ще бъдат получени от неизвестния вирус. Предполагайки, че антителата срещу вируса ще присъстват в кръвта, взета от пациенти с хепатит, изследователите използват серуми от пациентите, за да идентифицират клонирани вирусни ДНК фрагменти, кодиращи вирусни протеини.

Накрая след цялостно и продължително търсене е намерен един положителен клонинг. По-нататъшната работа показва, че този клон е получен от нов РНК вирус, принадлежащ към семейството на Flavivirus и е наречен вирус на хепатит С. Наличието на антитела при пациенти с хроничен хепатит е основното нещо, което хвърля подозренията върху този вирус, че именно той е неизвестният агент.

Обобщение на откритията, наградени с тазгодишната Нобелова награда. Методичните изследвания на хепатит, свързан с трансфузия от Харви Алтър, показват, че неизвестен вирус е често срещана причина за хроничен хепатит. Майкъл Хоутън използва непроверена стратегия за изолиране на генома на новия вирус, наречен вирус на хепатит С. Чарлз М. Райс предостави последното доказателство, показващо, че вирусът на хепатит С сам по себе си може да причини хепатит.

Откриването на вируса на хепатит С е решаващо; но все още липсва една съществена част от пъзела. А именно - може ли вирусът сам да причини хепатит?

За да отговорят на този въпрос, учените се налага да проучат дали клонираният вирус е в състояние да се репликира и да причини заболяване. Чарлз М. Райс, изследовател от Вашингтонския университет в Сейнт Луис, заедно с други екипи, работещи с РНК вируси, отбелязват нехарактеризиран преди това регион в края на генома на вируса на хепатит С, който според тях може да бъде важен за репликацията на вируса. Райс също наблюдава генетични вариации в изолирани вирусни проби и предполага, че някои от тях могат да възпрепятстват репликацията на вируса.

Посредством генно инженерство Райс генерира РНК вариант на вируса на хепатит С, който включва новоопределения регион на вирусния геном и е лишен от дезактивиращите генетични вариации. Когато тази РНК се инжектира в черния дроб на шимпанзетата, в кръвта се открива вирус и се наблюдават патологични промени, наподобяващи тези, наблюдавани при хора с хроничното заболяване. Това е и последното доказателство, че вирусът на хепатит С сам по себе си може да причини необясними случаи на трансфузионно-медииран хепатит.

Значимостта на това откритие за Нобелова награда

Откритието на тези Нобелови лауреати е забележително постижение в продължаващата битка срещу вирусните заболявания. Благодарение на това вече имаме на разположение високочувствителни кръвни тестове за вируса, които по същество елиминират посттрансфузионния хепатит в много части на света, подобрявайки значително здравеопазването по света. Откритието им също така позволи бързото развитие на антивирусни лекарства, насочени към хепатит С.

За първи път в историята болестта вече може да бъде излекувана, което поражда надежди за окончателното унищожаване на вируса на хепатит С в световен мащаб. За постигането на тази цел ще са необходими международни усилия за улесняване на кръвните тестове и предоставяне на антивирусни лекарства по целия свят.

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Нобеловата награда за икономически науки 2020

Илюстрации: © Johan Jarnestad/The Royal Swedish Academy of Sciences

Кралската шведска академия на науките реши да присъди наградата на Sveriges Riksbank за икономически науки на Пол Милгром и Робърт Уилсън от Станфордския университет в САЩ „за подобрения в теорията на търга и създаване на нови аукционни формати“.

Техните теоретични открития подобриха търговете на практика

Тазгодишните лауреати Пол Милгром и Робърт Уилсън са проучили подробно как работят търговете. Те също така са използвали своите прозрения, за да проектират нови аукционни формати за стоки и услуги, които са трудни за продажба по традиционен начин, като радиочестоти например. Техните открития са облагодетелствали продавачите, купувачите и данъкоплатците по целия свят.

Хората винаги са продавали стоките или услугите си на този, който е готов да плати най-много за тях или са ги купували от този, който им направи най-евтиното предложение. В наши дни обекти на стойност от астрономически суми пари ежедневно минават от едни ръце в други на търговете. Това са не само битови предмети, но и предмети на изкуството, антики, ценни книжа, минерали и енергия. Обществените поръчки могат да се провеждат и като търгове.

Използвайки аукционната теория, изследователите се опитват да разберат резултатите от различни правила за наддаване, крайни цени и формата на търга. Анализът е труден, тъй като оферентите се държат стратегически, въз основа на наличната информация, с която разполагат. Те вземат под внимание както онова, което сами знаят, така и това, което предполагат, че другите оференти знаят.

Робърт Уилсън разработи теорията за търгове на обекти с обща стойност, т.е. стойност, която предварително е несигурна, но в крайна сметка е еднаква за всички. Примерите включват бъдещата стойност на радиочестотите или обема на минерали в определена област. Уилсън показа защо рационалните оференти са склонни да поставят оферти под собствената си най-добра оценка на общата стойност - те се притесняват от проклятието на победителя, тоест от плащането на твърде много и съответната загуба от това.

Пол Милгром формулира по-обща теория за търговете, която допуска не само общи ценности, но и частни стойности, които варират в зависимост от оферента. Той анализира стратегиите за наддаване в редица добре известни аукционни формати, демонстрирайки че форматът ще даде на продавача по-високи очаквани приходи, когато оферентите научат повече за приблизителните стойности на другия по време на наддаването.

С течение на времето обществата разпределят все по-сложни обекти сред потребителите, като слотове за кацане на самолети и радиочестоти. В отговор Милгром и Уилсън създават нови формати за търг на много взаимосвързани обекти едновременно, от името на продавач, мотивиран от широки обществени ползи, а не от максимални приходи.

През 1994 г. американските власти за първи път използват един от своите аукционни формати за продажба на радиочестоти на телекомуникационни оператори. Оттогава много други страни последваха примера им.

„Тазгодишните лауреати в икономическите науки започнаха с фундаментална теория и по-късно използваха резултатите си в практически приложения, които се разпространиха в световен мащаб. Техните открития са от голяма полза за обществото“, казва Питър Фредриксон, председател на Комитета по награждаването.

Повече информация за тазгодишния приз:

Popular science background: The quest for the perfect auction

Scientific Background: Improvements to auction theory and inventions of new auction formats

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Церемонията по връчването на Нобеловата награда за мир 2020

Изображение: channel3000.com

Поради продължаващата пандемия от коронавирус ще има определени промени в начина, по който ще се провеждат тазгодишните събития за Нобелова награда за мир, съобщава директорът на Норвежкия Нобелов институт Олаф Ньолстад.

Обявяването на тазгодишната Нобелова награда за мир се състоя в Нобеловия институт на 9 октомври. За да се съобразят със съветите за борба с инфекциите, дадени от Норвежкия институт за обществено здравеопазване, само малък брой журналисти и фотографи бяха поканени да присъстват на пресконференцията. Пресата, за която нямаше място на пресконференцията, обаче можеше да кандидатства за интервю след края ѝ.

Церемонията по награждаването в кметството на Осло, която трябваше да се състои на 10 декември от 13:00 часа, е отменена. Вместо това ще се проведе умалена церемония по награждаване по едно и също време в Аулата на Университета за ограничен брой поканени гости и с физически или дигитално присъстващ(и) лауреат(и).

Аулата е била използвана за церемониите по връчване на Нобелова награда за мир през годините 1947-1989.

Норвежкият Нобелов комитет подчертава, че 2020 г. Все пак е една доста нетипична година. Освен ако не се случи нещо непредвидено, церемонията през следващата година отново ще се състои в кметството на Осло.

Традиционният Нобелов банкет вечерта на 10 декември също е отменен. Същото важи и за концерта за Нобелова награда за мир, който ще бъде възобновен по напълно нов начин през 2021 година.

Нобеловият институт е в диалог с Университета в Осло и с градската управа относно форума за Нобелова награда за мир 2020 и дали това събитие може да се проведе нормално в университетската Аула на 11 декември, предстои да разберем. В този случай то ще бъде съкратено събитие, при което някои от участниците може да не присъстват физически, а да участват дигитално от съответните си страни.

Относно другите редовни Нобелови събития в Осло - като международната пресконференция в Нобеловия институт на 9 декември, церемонията на Save the Children в Нобеловия център за мир и аудиенцията в Кралския дворец на 10 декември, както и срещите между лауреата с президента, председателя на Стортингет (норвежкият парламент), министър-председателя и външния министър, заедно с изложбата на Нобеловия център за мир на откриването на 11 декември - трябва да се върнем към тях веднага щом разберем дали тазгодишният лауреат(и) ще дойде в Осло или не, заключва Ньолстад.

Източник: nobelpeaceprize.org/

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Работата, удостоявана с Нобелови награди е съсредоточена в малка част от научните области

Клъстерна карта на публикациите в различните научни области. Изображение: journals.plos.org

От 114 научни области само 5 от тях представляват повече от половината Нобелови награди, присъждани от 1995 до 2017 г.

През този период трудът, който е бил отличаван с Нобелова награда за медицина, физика или химия, е групиран само в няколко научни дисциплини. Джон Йоанидис от Станфордския университет и негови колеги представят тези констатации в списанието с отворен достъп PLOS ONE .

Широко считана за най-известното и престижно отличие в науката, Нобеловата награда признава научната работа, която има забележително въздействие. Докато повечето работи в областта на природните науки или биомедицината теоретично биха могли да бъдат възнаградени, някои твърдят, че дадени области са по-заслужаващи. Независимо от това, подобен дебат би се възползвал от по-доброто разбиране дали някои области наистина са почитани повече от други.

За да изясни дали Нобеловите награди обикновено отиват в определени области, Йоанидис и колегите му избраха ключовия документ, свързан с присъждане на Нобелова награда, публикуван от всеки научен лауреат, присъден от 1995 до 2017 г. След това те отбелязаха къде всяка от тези публикации попада в карта на научните области създадена от 63 милиона статии, публикувани за същия период. Данните са получени от Scopus, изчерпателна база данни с научни публикации.

Този анализ разкрива, че от 114 научни области, пет (физика на елементарните частици, атомна физика, клетъчна биология, неврология и молекулярна химия) представляват повече от половината от Нобеловите награди, присъдени през периода на проучването - въпреки че тези области представляват само около 10 процента от всичките картографирани. Освен това почти всички статии, свързани с Нобелова награда, са цитирани по-малко от много други статии, публикувани по същото време.

Авторите признават, че цитиранията може да не дават пълна картина на въздействието и че някои от 114-те области, като право или философия, може да не са подходящи за Нобелова награда за медицина, физика или химия. Полетата без Нобелови награди включват офталмология, спешна медицина и екологично инженерство.

Причините, поради които определени полета получават по-голямо Нобелово признание, остават неясни. Авторите обаче отбелязват, че Нобеловите награди могат да повлияят на това кои области получават по-голямо финансиране и престиж, а и може би правят същите области по-почитани и за в бъдеще, докато други области остават пренебрегвани.

Йоанидис добавя: „Вероятно различните субдисциплини в науката имат различни постижения, дори ако всички добре свършени научни трудове са достойни. Интересно е обаче, че докато в някои субдисциплини 1 от 1000 учени, публикуващи издания, може да получи Нобелова награда, в други поддисциплини никой учен никога не може да бъде удостоен с такива, въпреки че десетки хиляди учени работят усърдно в тази поддисциплина."

Справка за журнала: Джон П. А. Йоанидис, Йоана-Алина Кристеа, Кевин В. Бояк. “Work honored by Nobel prizes clusters heavily in a few scientific fields”. PLOS ONE, 2020; 15 (7): e0234612 DOI: 10.1371 / journal.pone.0234612

Източник: sciencedaily

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Абсурдностите и несправедливостите в Нобеловите награди

Медал за Нобелова награда. Изображение: NORSK TELEGRAMBYRA AS / REUTERS.

Те всъщност изкривяват естеството на научното начинание, пренаписват историята му и пренебрегват много от най-важните сътрудници в него.

Физиците Райнер Вайс, Кип Торн и Бари Бариш получиха Нобелова награда за физика за откриването на гравитационните вълни - изкривявания в тъканта на пространството и времето. Триото, ръководило проекта за обсерватория за гравитационно-вълнови лазерни интерферометри (LIGO), с които успяха да запишат тези вълни, ще раздели наградата от 9 милиона шведски крони (ок. 883 000 €) помежду си. Но може би по-важното е, че те ще носят статут на „Нобелов лауреат“ до края на живота си.

Какво обаче остава за всичките останали учени, които са допринесли за проекта LIGO и чиито имена украсяват списъка от 3 страници с автори в публикацията, която описва откритията?

„Успехът на LIGO се дължи на стотици изследователи“, казва астрофизикът Мартин Рийс пред BBC News . „Фактът, че комисията по Нобеловите награди за 2017 г. отказа да дава групови награди, причинява все по-чести проблеми и създава подвеждащо впечатление за това как всъщност се прави голямата наука.“

Този рефрен е познат. Всяка година, когато се връчват Нобелови награди за физика, химия и физиология или медицина, критиците отбелязват, че те са абсурден и анахроничен начин за признаване на учените и тяхната работа. Вместо да почетат науката, те изкривяват нейната природа, пренаписват нейната история и пренебрегват много от важните ѝ сътрудници.

Със сигурност има много добри неща, които могат да се кажат за наградите. Научните открития трябва да бъдат признати за жизненоважната си роля, която те играят в човешкото развитие. Уебсайтът на Нобеловите награди е образователна съкровищница, пълна с богати исторически подробности, които до голяма степен липсват в публикуваните статии. И е грубо да бъдем толкова пренебрежителни по отношение на всяко друго събитие, което година след година предлага на науката същия вид разпалено очакване, каквото обикновено е запазено единствено за номинираните за Оскар или Еми. Но фактът, че в Нобеловия комитет се водят противоречия още от самото му създаване, загатва за дълбоко вкоренени проблеми.

Първата награда за медицина е присъдена на Емил фон Беринг през 1901 г. за откриването на антитоксините, но не и на нейния близък сътрудник Шибасабуро Китасато. Наградата за медицина и физиология за 1952 г. бе връчена на Селман Ваксман за откриването на антибиотика стрептомицин, като така пренебрегна неговия студент Алберт Шац, който всъщност откри веществото. Наградата за химия през 2008 г. бе присъдена на трима изследователи за откриването на зелен флуоресцентен протеин (GFP) - молекула, която други учени обикновено използват, за да визуализират случващото се в нашите клетки. Обаче Дъглас Прашър, човекът който първи клонира гена за GFP, не беше сред тях.

В някои случаи хората са протестирали срещу това, че са били пропуснати при награждаването. През 2003 г. Рей Дамадиан изписа поредица от по цели страници в The New York Times, The Washington Post  и Los Angeles Times , за да протестира срещу това, че му е отказана погрешно Нобеловата награда за медицина за ролята му в изобретяването на магнитно резонансните изображения. Нобеловият комитет призна само Пол Лаутербър и Питър Мансфийлд за този подвиг - пропуск, който Дамадиан обяви за „позорна грешка, която трябва да бъде поправена“.

„Да се събудя в понеделник сутринта и да видя, че съм отписан от историята, това е агония, с която не мога да живея“, каза той пред „Таймс“.

По-широкият проблем, освен този кой е трябвало да получи наградата и кой не, е че Нобеловия комитет възнаграждава най-много по трима души, от всяка научна дисциплина, за годината. А съвременната наука, както пишат Иван Орански и Адам Маркус в Stat , е „най-отборният от всички отборни спортове“.

Да, изследователите понякога правят самостоятелни пробиви, но това вече се случва все по-рядко. Дори в рамките на една изследователска група екип от докторанти, студенти и техници обикновено ще бъдат включени в откритие, което се свързва с името на един изследовател. Но по-често много групи си сътрудничат по един проект. Публикацията, в която екипът на LIGO обяви откритието си, съдържа списък с автори, който обхваща три страници. Друга скорошна статия, която прецизно преценява масата на неуловимия хигс бозон, пък има цели 5154 автори.

Защитниците на наградата отбелязват, че Нобеловият комитет е обвързан с условията, посочени в завещанието на Алфред Нобел - документът, който установява наградите. В завещанието се  изисква признаването на „лицето“ - единствено лице - което е направило важното откритие в съответната област „през предходната година“. Нобеловият комитет, въпреки това, признава до трима души за работа, която можела да е била извършена и преди десетилетия. След като те вече изкривяват оригиналните правила, защо да не отидат и по-далеч? Както редакторите на Scientific American  предложиха през 2012 г., защо да не започнем да присъждаме научните награди на екипи и организации, точно както може да бъде при Нобеловата награда за мир?

Цената на реформата е ниска, а цената на нейното избягване е висока. Както биолозите Артуро Касадевал и Ферик Фанг пишат през 2013 г., Нобелите обнародват идеята за самотния гений - идеята, обобщена от философа Томас Карлайл, че „историята на света е само биографията на великите хора“.

В науката това далеч не е така и въпреки това призовете подхранват този пагубен мит. И по този начин, според Казадавел и Фанг, те „подсилват погрешна система за възнаграждение в науката, при която победителят взема всичко, а приносът на мнозина се пренебрегва от непропорционално внимание към приноса на няколко“. В някои отношения наградите не са за това кой е направил най-важния принос, но кой е оцелял най-успешно в опасния лабиринт на академичните среди.

И в много случаи наградите са единствено за този който е оцелял и точка.

Освен това Нобеловите награди не могат да се връчват посмъртно. Така Розалинд Франклин не беше призната за основната си роля в откриването на двойно-спиралната структура на ДНК, защото тя почина четири години преди призът да бъде присъден на Джеймс Уотсън, Франсис Крик и Морис Уилкинс.

Астрономът Вера Рубин предостави доказателства за съществуването на тъмната материя, изучавайки начина, по който се въртят галактиките - подвиг, който предизвика революция в нашето разбиране за Вселената. „Вера Рубин заслужава Нобел“, заяви научната писателка Рейчъл Фелтман през октомври 2016 г. „Но вероятно няма да получи такъв навреме.“ Рубин почина два месеца по-късно.

Рубин и Франклин посочват друг дългогодишен проблем с Нобелите. Колкото и да разпространяват мита за самотния гений, този самотен гений е почти винаги бял и почти винаги мъж. Жените са спечелили само 12 от 214 награди по физиология или медицина, само 4 от 175 награди по химия и само 2 от 204 награди по физика. Най-новата жена лауреат по физика, Мария Геперт Майер, спечели наградата си преди 54 години. Не е и поради липса на потенциални кандидати. Рубин несъмнено заслужава такъв, както и Лиз Майтнер, която допринася за откриването на ядрено делене заедно с лауреата Ото Хан. Между 1937 и 1965 г. Майтнер е номинирана 48 пъти от различни хора и никога не печели. „Има страхотни неща в Нобеловите награди, но трябва да имаме предвид, че демографските данни на победителите отразяват и засилват структурните пристрастия“, каза астрофизикът Кейти Мак в Twitter миналата година.

Може би нищо от това няма да има значение, ако Нобелите не са толкова масивна сделка. Освен солидната парична стойност на наградата, на лауреатите на практика се гарантира поток от доходоносни конференции и лекции. Техните публикации събират повече цитирания в журналите. Според статистиката те са склонни да живеят с година или две по-дълго от хората, които са били номинирани, но всъщност никога не са печелили. И наградата ги озарява с вечен ореол на величието.

Нобеловата награда не е, да речем, гениална субсидия на MacArthur, която се присъжда на хора, „които проявяват изключително творчество в работата си“. Тя награждава конкретно откритие. И все пак откривателят завинаги се котира като интелектуална сила сама по себе си - създавайки завинаги еквивалент между един исторически принос и цялото портфолио от идеи.

Това създава проблеми, когато лауреатите стават шампиони по псевдонаука или фанатизъм, както много хора са правили. Уилям Шокли, който получи наградата за физика през 1956 г. за изобретяването на транзистора, стана привърженик на евгениката, твърдейки, че хората с нисък коефициент на интелигентност - главно афроамериканци - трябва да бъдат стерилизирани. Джеймс Уотсън също твърди, че африканците са по-малко интелигентни от средното ниво. Кари Мълис, който получи наградата за химия през 1993 г. за създаването на PCR - техника за копиране на ДНК, която се използва във всяка лаборатория по биология по света - стана гласен привърженик на астрологията и също толкова гласен отрицател на предизвиканите от човека климатични промени и връзката между ХИВ и СПИН. Освен това той пише в автобиографията си, че веднъж се е сблъсквал със светеща миеща мечка, която може и да е била извънземено.

Честно казано, за разлика от проблема колко учени да наградят през дадена година, въпросът с лауреатите, които впоследствие излизат от релсите, не е нещо, което Нобеловият комитет може да реши. Това е заради нас и нашата тенденция да виждаме Нобеловата награда като апотеоз на научната стойност. Но тя не е. Както всяка друга награда, тя е опорочена и субективна. Като го препотвърждаваме, ние пренадуваме егото на тези, които я получават, и подкопаваме тези, които не я получават. „В крайна сметка от нас зависи да свалим от престола Нобеловите награди“, написа научният писател Матю Франсис миналата година. „Те моделират нашето възприятие за науката и как се прави тя с нашето съгласие, но това е минало и ние оттегляме съгласието си.“

Източник: The Atlantic

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Първите Нобелови награди

Алфред Нобел и завещанието му.

Награди за „най-голяма полза за човечеството“

Интересът на Алфред Нобел към науката, културата и обществото е огромен и ясно се вижда в неговата последна воля. В третото и последно завещание, което той подписва в Париж на 27 ноември 1895 г., той заявява, че по-голямата част от състоянието му трябва да отиде за награди по физика, химия, физиология или медицина, литература и мир. Не всички остават доволни от това - на изпълнителите са необходими четири години, за да убедят всички страни да изпълнят желанията на Алфред Нобел. Така на 10 декември 1901 г. са присъдени първите Нобелови награди.

Първата церемония по награждаването - „Имаше известно напрежение във въздуха“

Първата церемония по награждаването с Нобелови награди се провежда през 1901 г. Имената на Нобеловите лауреати първоначално са пазени в тайна и са разкрити едва същия ден. Това е и списъкът с наградените лауреати на първата церемония:.

Наградата за химия 1901 - Защо растенията изсъхват?

И какво кара соковете на дъба да се издигат? Якоб вант Хоф, първият Нобелов лауреат по химия, обяснява осмотичното налягане и неговото значение в живота на растенията и животните в своята Нобелова лекция.

Погледнете лекцията от 1901 г. Осмотично налягане и химическо равновесие

Наградата за медицина 1901 - „Победоносно оръжие срещу болести и смърт“

Дифтерията е отнела хиляди животи, преди да бъде намерено лечение. През 1901 г. Емил фон Беринг е удостоен с първата Нобелова награда за физиология или медицина за работата си по серумна терапия и особено нейното приложение срещу дифтерия, „с която той отваря нов път в областта на медицинската наука и по този начин поставя в ръцете на лекарите победоносно оръжие срещу болести и смъртни случаи.”

Прочетете за Емил фон Беринг и награденият му труд

Наградата за литература 1901 - Той искаше да стане инженер

Очно заболяване принуждава Съли Прудом да прекрати инженерните си изследвания и вместо това да насочи живота си към литературата и писането на поезия. Неговите творби показват „рядко съчетание на качествата на сърцето и интелекта“ и му донасят първата награда за литература.

Повече за Нобеловата награда за литература за 1901 г.

Наградата за мир 1901 - Международното движение за мир е на фокус

Хенри Дюнан, основател на Международния комитет на Червения кръст, споделя първата Нобелова награда за мир с Фредерик Паси, водещ международен пацифист по онова време. Оттогава Червеният кръст е награждаван с наградата за мир три пъти.

Червеният кръст: Трикратен носител на наградата за мир

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Номиниране и подбор на лауреати по физика

Трима Нобелови лауреати по физика: Албърт Микелсън (носител на наградата от 1907 г.), Алберт Айнщайн (1921 г.) и Робърт Миликан (1923 г.).

Номинацията за Нобелова награда по физика може да бъде само с покана. Имената на номинираните и друга информация за номинациите могат да бъдат разкрити едва 50 години по-късно.

Процес на номиниране и подбор

Нобеловият комитет по физика изпраща поверителни формуляри на лица, които са компетентни и квалифицирани да номинират.

Квалифицирани номинатори

Правото на подаване на предложения за присъждане на Нобелова награда по физика по закон се ползва от:

1. Шведски и чуждестранни членове на Кралската шведска академия на науките

2. Членове на Нобеловия комитет по физика

3. Нобелови лауреати по физика

4. Преподаватели по физически науки в университетите и технологичните институти на Швеция, Дания, Финландия, Исландия и Норвегия и Karolinska Institutet  в Стокхолм

5. Завеждащи съответните катедри в най-малко шест университета или университетски колежи (обикновено стотици университети), избрани от Академията на науките с оглед осигуряване на подходящо разпределение между различните държави и техните места на обучение

6. Други учени, за които Академията прецени, че е добре да дадат своите предложения.

Решенията относно избора на учените, посочени в параграфи 5 и 6 по-горе, се вземат всяка година преди края на месец септември.

Избор на Нобелови лауреати

Кралската шведска академия на науките отговаря за избора на Нобеловите лауреати по физика. Академията назначава работен орган, Нобеловият комитет по физика, който проверява номинациите и представя предложение за окончателни кандидати.

Комитетът се състои номинално от петима членове с право на глас, но от много години насам той включва и членове за допълнително гласуване. Предложението на комитета се обсъжда от по-голям орган, Физически клас на Академията, който може да предложи изменение или да изпрати друго предложение.

И накрая, на последната среща на Академията могат да бъдат издигнати допълнителни предложения. По принцип е възможно да се предложи награда за конкретната текуща година да не се дава, но това е рядко използван избор.

Кой има право на Нобелова награда за физика?

Кандидатите, които отговарят на условията за награда по физика, са тези, номинирани от квалифицирани лица, получили покана от Нобеловата комисия да представят имена за разглеждане. Никой не може да се самономинира.

Как се избират Нобеловите лауреати?

Процесът на номиниране за Нобелови лауреати по физика, Н. Н. Елмехед

По-долу е дадено кратко описание на процеса, свързан с избора на Нобелови лауреати по физика:

Септември  - изпращат се формулярите за номинация. Нобеловият комитет изпраща поверителни формуляри на около 3000 души - избрани професори в университети по целия свят, Нобелови лауреати по физика и химия, членове на Кралската шведска академия на науките и др.

Февруари  - Краен срок за подаване. Попълнените формуляри за номинация трябва да достигнат до Нобеловия комитет не по-късно от 31 януари следващата година. Комитетът проверява номинациите и избира предварителните кандидати. Броя на номинираните обикновено варира около 250 - 350 имена, тъй като няколко номинатори често подават едно и също име.

Март-май  - консултация с експерти. Нобеловият комитет изпраща имената на предварителните кандидати на специално назначени експерти за тяхната оценка върху  работата на кандидатите.

Юни-август  - писане на доклада. Нобеловият комитет съставя доклада с препоръки, които трябва да бъдат представени на Академията. Докладът се подписва от всички членове на Комитета.

Септември  - Комитетът представя препоръки . Нобеловият комитет представя своя доклад с препоръки относно окончателните кандидати на членовете на Академията. Докладът се обсъжда на две заседания на физическия клас на Академията.

Октомври  - Избират се Нобелови лауреати . В началото на октомври Академията избира с мнозинство нобеловите лауреати по физика. Решението е окончателно и без обжалване. След това се обявяват имената на Нобеловите лауреати.

Декември  - Нобеловите лауреати получават своята награда . Церемонията по награждаването с Нобелова награда се провежда на 10 декември в Стокхолм, където лауреатите получават своята Нобелова награда, която се състои от Нобелов медал, Диплома, и документ, потвърждаващ размера на наградата.

Публични ли са номинациите?

Уставът на Нобеловата фондация ограничава разкриването на информация за номинациите, публично или частно, в срок от 50 години напред. Ограничението засяга номинираните и номинаторите, както и разследванията и становищата, свързани с присъждането на наградата.

Тук можете да търсите в номинационният архив по години и категории.

Източник: nobelprize.org

Превод: Радослав Тодоров

***

***

***

***

Победителите в Ig Nobel 2020 могат да ви накарат да се засмеете, но и да се замислите

Изображение: sciencekatta.com

Науката неуморно се стреми да отговори на такива горещи въпроси като например как звучат алигаторите, когато дишат обогатен с хелий въздух или това дали ножовете, изработени от замразени изпражнения, представляват ефективно режещ инструмент.

Тези и други необичайни изследователски теми бяха уважени във вечерта на церемонията, в случая - виртуална (благодарности COVID-19), за обявяване на победителите на годишните Ig Nobel награди за 2020 г.

Можете да я гледате тук.

Създадена през 1991 г., Ig Nobels е добродушна пародия на Нобеловите награди, която почита „постиженията, които първо разсмиват хората, но след това ги карат и да се замислят“. На церемонията по награждаването обикновено се включват мини-опери, научни демонстрации и 24/7 лекции, при които експертите трябва да обяснят работата си два пъти: веднъж за 24 секунди и втори път само със седем думи. Речите за приемане са ограничени до 60 секунди.

И както подсказва девизът, изследването, което бива удостоено с награда, на пръв поглед може да изглежда нелепо, но това не означава, че е лишено от научни заслуги. По традиция победителите изнасят публични речи в Бостън на следващия ден след награждаването; тази година разговорите са излъчвани като уеб предавания.

Победителите получават вечна  Ig Nobel слава и банкнота от 10 трилиона зимбабвийски долара. Това е тяхна дългогодишна шеговита традиция. Зимбабве спря да използва своята родна валута през 2009 г. поради стремително нарастващата инфлация и хиперинфлация; на най-ниската си стойност банкнотата от 100 трилиона долара беше приблизително еквивалентна на 40 цента в САЩ. Миналата година Зимбабвийската Reserve Bank представи „zollar“ като потенциален заместител на старата валута.

Ig Nobel наградата за математика през 2009 г. беше присъдена на тогавашния шеф на Reserve Bank Гидеон Гоно, „за предоставяне на хората на прост, ежедневен начин да се справят с широк диапазон от цифри - от много малки до много големи, тъй като неговата банка печата банкноти с номинали от един цент (0.01 долара) до сто трилиона долара (100 000 000 000 000 долара).

Тазгодишните призове:

Акустика

Присъжда се на: „Стефан Ребер, Такеши Нишимура, Джудит Джаниш, Марк Робъртсън и Текумсе Фич, за предизвикване на женски китайски алигатор да ръмжи в херметична камера, пълна с обогатен с хелий въздух.“

Крокодилите, алигаторите и другите подобни не-птичи влечуги са изключително гласовити и са склонни да реват силно, особено по време на брачния сезон. Лауреатите бяха любопитни дали тези вокализации могат да бъдат средство за реклама на размера на тялото (доказано е, че жените предпочитат да се чифтосват с мъже, които са по-едри от тях).

За да проверят тази хипотеза, изследователите "вербуват" женски китайски алигатор от ферматата-зоопарк "Св. Августин” във Флорида, който е бил поставен под карантина в правоъгълна пластмасова вана след медицинска процедура. Известно е, че алигаторът ръмжи често, като обикновено отвръща на 40-те американски алигатори, които реват откъм близкото заграждение. По този начин изследователите успяха да я накарат да ръмжи като отговор на реплика, чрез възпроизвеждане на записан рев при две условия: докато диша нормален въздух и въздух, смесен с хелий.

Но целта не беше да накарат бедния алигатор да изпълни забавен парти трик. Авторите обясняват, че това е добър начин да се види дали тези същества демонстрират резонанси на гласовите пътища (технически известни като формантни честоти), каквито се използват от бозайниците и птиците като индикатор за размера на тялото. И наистина, авторите стигнаха до заключението, че има доказателства за резонанси на вокалните пътища при техния женски алигатор.

Освен това, „Тъй като птиците и крокодилите споделят общ предшественик с всички динозаври, по-доброто разбиране на техните механизми за възпроизводство на глас може също да даде представа за това каква е била комуникацията при изчезналите архозаври“, пишат авторите в своя доклад от 2015 г.

Психология

Присъжда се на: „Миранда Джакомин и Никълъс Рул, за създаването на метод за идентифициране на нарцисисти чрез изследване на веждите им“.

За психолозите грандиозният нарцисизъм е „тъмна“ личностна черта, белязана от чувство за себичност, егоизъм, привилегированост и суета. Въпреки че такива индивиди често са повърхностно очарователни, някои хора могат да забележат нарцисист почти от пръв поглед - ценно социално умение, което им позволява да избегнат примката в токсичната мрежа на нарцисиста.

Джакомин и Рул искаха да определят механизма, който стои зад това умение. Предишни изследвания показаха, че лицето на човек е едно от първите неща, които забелязваме, когато се срещаме с някой непознат, така че те събраха 39 студенти, които да позират за снимки с неутрални изражения, а след това ги накараха да изпълнят личния си нарцистичен репертоар от изражения.

След това Джакомин и Рул използваха тези фотографии за поредица от проучвания, в които участниците бяха помолени да оценят всяко от лицата от гледна точка на това колко нарцистични им изглеждат те. В резултат на това стигнаха до заключението, че веждите са сред най-изразителните черти на лицето. Изследователите установиха, че хората преценяват въз основа на отличителността на веждите кои точно са най-грандиозните нарцисисти. Предполага се, че поуката тук е да се пазите от хора с изразителни, добре поддържани вежди.

Мир

Присъжда се на: „Правителствата на Индия и Пакистан за това, че техните дипломати тайно си звънят взаимно по звънците на вратите посред нощ и след това бягат, преди някой да е успял да отвори“.

Отношенията между Индия и Пакистан отдавна са напрегнати, но нещата станаха особено грозни през 2018 г. след над 434 нарушения на временното примирие и прекратяването на огъня на границата в Кашмир, само за първите два месеца от годината. Последва и по-нататъшно влошаване на отношенията, като изглежда външните министерства и в двете страни също са участвали в целенасочен тормоз над висши дипломати от противниковата страна. Това включваше: спиране на електрозахранването и водоснабдяването им, следене с “коли-опашки” на дипломати докато пътуват в техните превозни средства, неприлични телефонни обаждания, агресивни конфронтации и всъщност звънене на звънеца на дипломатите в малките сутрешни часове и след това бягство.

Не е сигурно кое е по-лошо: предполагаемите професионални представители на правителството да се държат като дребни училищни хулигани или това, което един пенсиониран индийски дипломат каза пред Guardian , че подобен тормоз не е „нито нов, нито необичаен“ - и не се ограничава само до отношенията между Индия и Пакистан.

Физика

Присъжда се на: „Иван Максимов и Андрий Потоцки, за експерименталното определяне на това какво се случва с формата на жив дъждовен червей, когато бъде подложен на вибрации с висока честота.“

Ако предизвикате вибрации в локва вода ще откриете, че над критичната честота на повърхността ще се образува модел от т.нар. стоящи вълни. Те са известни и като Фарадееви вълни, кръстени на Майкъл Фарадей, който изучава феномена през първата половина на 19 век.

Максимов и Потоцки разсъждават, че тъй като много живи организми са съставени предимно от течност, която те смятат за сродна на течни капки, организмите също би трябвало да изпитват стоящи вълни при подходящи условия.

Изследователите избират дъждовни червеи за своите експерименти, защото те „имат хидростатичен скелет с гъвкава кожа и пълна с течност телесна кухина“. Земните червеи също така са евтини, а и не се нуждаете от етично одобрение, за да ги използвате. Червеите бяха обездвижени с етанол и поставени на върха на тънка тефлонова плоча, която след това беше подложена на вертикално вибриране. Изследователите използват лазерна виброметрия за откриване на вибрациите в живите дъждовни червеи. И със сигурност дуото записа критичен преход към вълните на Фарадей.

В традицията на скандалната „сферична крава“ Максимов и Потоцки моделират червеевите тела като „еластична цилиндрична обвивка, пълна с течност“ за теоретичната част на изследването. Проучването им съдържа и следният наблюдателен бисер: "Големите вибрации също бяха избегнати, защото те водят до допълнително изхвърляне на лепкава течност от червея." Човек дори не иска да знае повече.

Проектът обаче далеч не е направен за да се кикотим на него. Авторите твърдят, че техните резултати "могат да бъдат използвани за разработване на нови техники за сондиране и контрол на биофизични процеси, като разпространението на нервни импулси в живото тяло."

Икономика

Присъжда се на: „Кристофър Уоткинс, Хуан Дейвид Леонгомес, Жана Бовет, Агнйешка Челагневич, Макс Корбмахер, Марко Антонио Кореа Варела, Ана Мария Фернандес, Даниел Вагстаф и Самуела Болган, за опит за количествено определяне на връзката между националното неравенство в доходите и средно количество целувки уста в уста."

Тези лауреати имаха желание да проучат културните различия в „романтичните целувки уста в уста“, за да проверят дали поведението може да бъде средство за поддържане на дългосрочни връзки, наред с други предимства. Така те набраха 3 109 участници от цял свят (обхващащи 13 държави и шест континента) за онлайн проучване.

Това, което откриха в резултат на проучването си е, че целуването обикновено се оценява като по-важно в по-късните фази на една романтична връзка, особено за по-младите участници. И както можеха да предположат, неравенството в доходите беше категорично свързано с честотата на целувките според техните резултати.

„Хората повече целуват партньорите си в страни, където конкуренцията за ресурси е по-интензивна, което може да играе важна роля за поддържането на дългосрочни стабилни двойки в определени видове сурови условия“, заключават авторите. Ще се придържаме към почитаната от времето мъдрост, че целувката все още е целувка.

Мениджмънт

Присъжда се на: "(奚广安) Си Гуан-Ан, (莫 天祥) Мо Тиан-Сиан, (杨康生) Ян Кан-Шен, (杨广生) Ян Гуан-Шен и (凌 显 四) Лин Сиан-Си, петима професионални наемни убийци в Гуанси, Китай, които управляват фирма за поръчкови убийства (убийство, извършено срещу пари) по следния начин: след като е приел плащане за извършване на убийството, Си Гуан-Ан вместо това е възложил задачата на Мо Тян-Сян, след което вместо това той възлага задачата на Ян Кан-Шен, която вместо това я възлага на Ян Гуанг-Шен, който на свой ред вместо това я възлага на Лин Сиан-Си. Като всеки следващ наемен убиец получава все по-малък процент от хонорара, поради което накрая всъщност никой не извършва убийството."

Да, това наистина се случи и всичко започна от спор за бизнес с недвижими имоти. Целта на убийството - мъж на име Уей, е завел граждански иск срещу две компании за недвижими имоти. Един от инвеститорите в тези компании, Тан Юхуй, наел Си Гуан-Ан, за да намери някой, който да убие Уей. Той обещава 2 милиона юана на Мо Тиан-Сиан ако изпълни задачата. Сума, която беше намалена до едва 100 000 юана по времето, когато на Лин Сиан-Си беше възложено като на краен подизпълнител да извърши делото. Лин Сиан-Си обаче реши, че това не е достатъчно, за да си струва риска, и вместо това се свърза с Уей. Двамата мъже се срещнаха в едно кафене, където Лин Сиан-Си убеди Уей да позира за снимка, завързан и със запушена уста, след което "изчезна" за 10 дни. Очевидно планът беше да се съберат 100 000 юана, без да се извърши престъплението, но в крайна сметка целият заговор излезе наяве. Всички обвиняеми получиха ефективни присъди миналата година, вариращи от три години и шест месеца (за Си Гуанг-Ан) до две години и седем месеца (за Лин Сиан-Си).

Ентомология

Присъжда се на: "Ричард Ветер, за събиране на доказателства, че много ентомолози (учени, които изучават насекоми) се страхуват от паяци, които не са насекоми."

Ветер знае добре разликата между тях и отбелязва в своя доклад от 2013 г., че двама от 41-те ентомолози, участвали в проучването му, са били притежатели на колекции, "и независимо от разнообразието от насекоми, които обработват, те все още имат различна реакция към паяците, от тази спрямо насекомите." Разпространената сред ентомолозите арахнофобията (страх от членестоноги, обикновено паяци - бел. прев.) за него е изненадваща, като се има предвид, че те работят в тясно сътрудничество със същества, които много не-ентомолози намират за еднакво отблъскващи заедно с членестоногите. За това Ветер иска да научи повече за това, каква може да е причината за отвращението.

Това проучване си струва да се прочете само заради всичките цветисти физиологични детайли и подробности в него. За пример можем да дадем една случка от категорията на неприятните срещи с паяци от детството: един човек „имал повтарящ се кошмар (от 4 до 8 годишна възраст), в който той тича около къщата си в голямата мрежа на паяк с човешки размери и се събужда точно преди да бъде изяден." Как да не съчувстваш на този изстрадал безименен ентомолог?

Медицина

Присъжда се на: „Ниенке Вулинк, Дамиаан Денис и Арноуд ван Лоон, за диагностициране на отдавна неразпознато медицинско състояние: Мизофония - страданието при слушане на мляскащи звуци издавани от други хора.“

Това проучване от 2013 г. има интересен произход: трима пациенти бяха насочени към центъра за награди за изучаване на обсесивно-компулсивни разстройства в Амстердам, след като съобщиха за екстремно бедстване и агресивни изблици при звука на някой друг, който мляска шумно или диша (Да, дори при дишане! Това нещо, което ние всички трябва да правим, за да живеем).

Наречено „мизофония“, това състояние не отговаря на никое съществуващо диагностично разстройство, но когато информацията се разпространи чрез холандски интернет форум, близо 50 души, страдащи от подобни симптоми, се свързаха центъра.

Лауреатите оцениха 42-ма от тези пациенти в тяхното проучване. Те откриха, че дразнещите ги звуци са изцяло такива, произвеждани от човека; звуци от животни или от самите пациенти не предизвикват същото страдание.

Осемдесет и един процента от пациентите се оплакват от мляскане с устни и други звуци, издавани при хранене; около 64 процента смятат, че силното дишане или „носовите звуци“ са притеснителни; 59 процента не можеха да понесат звука от писане на клавиатура или многократно щракване на писалка. Много от пациентите реагираха агресивно на тези дразнения и често се чувстваха зле от своята прекомерна реакция. В крайна сметка авторите успяха да предложат списък със стандартни диагностични критерии за мизофония, която според тях е ново психиатрично разстройство.

Медицинско образование

Присъжда се на: „Жаир Болсонаро от Бразилия, Борис Джонсън от Обединеното кралство, Нарендра Моди от Индия, Андрес Мануел Лопес Обрадор от Мексико, Александър Лукашенко от Беларус, Доналд Тръмп от САЩ, Реджеп Тайип Ердоган от Турция, Владимир Путин от Русия и Гурбангули Бердимухамедов от Туркменистан за използването на вирусната пандемия COVID-19, с цел да научи света, че политиците могат да имат по-непосредствен ефект върху живота и смъртта, отколкото учените и лекарите.

„Това е една колкото дълга, толкова и проста история“, казва майсторът на церемониите (и редактор на списание Annals of Improbable Research) Марк Абрахам пред Ars за тази награда. "Част от това, което правим, винаги е с цел да улесни хората да започнат да мислят и наистина да обсъждат фактите и съществените неща. Понякога малко неяснота ги улеснява да предизвикат добра дискусия."

И така, какво е общото между всички гореспоменати държави? Национални лидери, които пренебрегнаха научната експертиза, въвеждайки катастрофални политики за справяне с глобалната пандемия.

Резултатът: тези държави, взети заедно имат над 30 милиона потвърдени случая на COVID-19 и над 750 000 смъртни случая към днешна дата - като броят им продължава да расте - само на САЩ се падат близо 260 000 от тези смъртни случаи. „Особено в този случай се надяваме хората да обсъдят разликата, която е резултат от само едно-единствено решение и която все още може да оказва огромно влияние, докато нещата продължават да се развиват“, добавя Абрахам.

Материалознание

Присъжда се на: „Метин Ерен, Мишел Бебер, Джеймс Норис, Алиса Пероне, Ашли Руткоски, Майкъл Уилсън и Мери Ан Раганти, задето показаха, че ножовете, произведени от замразени човешки изпражнения, не работят добре“.

Миналата година света узна за тази възхитителна публикация и със сигурност няма изненадани, че тя е удостоена с Наградата на Ig Nobel. Антропологът и автор Уейд Дейвис помогна за популяризирането на легендата за инуит (гренландски туземец - бел. прев.), чието семейство отнема инструментите му в напразен опит да го убеди да напусне ледената пустош и да се присъедини към тях в обитаемо селище.

Без да се смущава въобще, мъжът дефекира и след това усъвършенства изпражненията си в замръзнало острие, като го изостря със собствената си слюнка. Той използва замразения фекален нож, за да убие куче и да използва гръдния му кош като шейна. А кожата му пък използвал, за да впрегне с нея в шейната друго куче и така потеглил към Арктика.

Дейвис призна, че историята може да е апокрифна, а антропологът от Университета в Кент Метин Ерен реши да проведе някои експерименти в лабораторията си, за да провери дали един замръзнал фекален нож наистина може да функционира, както е описано.

Той и колежката му Мишел Бебър прекараха осем дни, изхождайки се в торба, след което оформиха ножове от изпражненията и ги замразиха. Накрая тестваха ножовете върху свински кожи, мускули и сухожилия. Уви, ножовете просто се разтопиха, без да направят успешни прорези в кожата, оставяйки след себе си само ивици разтопена кафява субстанция. Авторите обаче отбелязват, че рязането е извършено в стая с температура около 10°C и следователно „бъдещите експерименти могат да се проведат и в по-студен контекст“.

Източник: arstechnica.com

Превод: Радослав Тодоров

Table of Contents

Спец Брой за Нобелова награда - ePub + mobi

От редактора:

СЪДЪРЖАНИЕ:

Носителите на Нобелова награда за 2020 г.

Нобеловата седмица ще премине в нов формат

Четеш БГ Наука – подкрепи ни, за да продължаваме да създаваме съдържание!

Нобеловата награда за физика 2020 и черните дупки

Какво откриха за черните дупки тримата лауреати, споделящи тазгодишната Нобелова награда за физика?

Нобеловата награда за химия 2020

Генетичните ножици. Или как вече можем да редактираме генома

Нобеловата награда за физиология или медицина 2020 (Победата в борбата с хепатит С)

Нобеловата награда за икономически науки 2020

Церемонията по връчването на Нобеловата награда за мир 2020

Работата, удостоявана с Нобелови награди е съсредоточена в малка част от научните области

Абсурдностите и несправедливостите в Нобеловите награди

Първите Нобелови награди

Номиниране и подбор на лауреати по физика

Победителите в Ig Nobel 2020 могат да ви накарат да се засмеете, но и да се замислите